Danske tekster rippet og tilpasset af -=LP-Rip=-
Jeg glemmer aldrig den morgen, om jeg så bliver 100 år.
Mændene fra Yard'en havde ikke sovet i flere uger.
Vi havde sovet endnu mindre. Det samme mareridt holdt os vågne.
Så det kom ikke bag på os, at politichefen ville have et møde.
Han havde meget på hjerte, og det hjalp ikke at vide, hvad der ventede.
- Skal vinduet stå åbent, Gregson? - Luk det bare.
Politichefen vil være irriteret nok. Han behøver ikke også at stå i træk.
Mine herrer, politichefen.
Hvor er her indelukket.
Sid ned.
Hvis De vil vide, hvor dygtige De er, så læs en af de bøger-
- som forherliger Deres bedrifter, men lad være at læse dagens avis.
De kunne få et mindreværdskompleks.
Jeg beklager at måtte sige det-
- men vi står overfor nogle af de mest afskyelige mord siden Jack the Ripper.
Men kriminalpolitiet kunne lige så godt have siddet og klunset-
- så lidt har vi udrettet.
Se her.
Her, her og her.
Hvert af de røde flag står for en kvinde, der er blevet myrdet.
En kvindes rædsel, en kvindes kval.
Det er værket af en ond mand, der først dræber og siden lemlæster.
Et perverteret menneske, der tager en del af liget med sig -
- som en afskyelig souvenir.
Tre kvinder er døde, og De har intet udrettet.
Jeg har ikke et eneste spor.
De sidder og venter på besked om et fjerde offer.
Med armene over kors.
Allerede samme aften var en kvinde på vej hjem ad Lambeth Way.
Hun så noget og stoppede.
Det var en betjent. Han slog følge med hende for en sikkerheds skyld.
Han så hende gå ned i kælderlejligheden, hvor hun boede.
Vi kan kun gisne om, hvad der så skete.
Jeg opsøgte manden, som ofte havde hjulpet inspektør Lestrade og mig:
Mr. Sherlock Holmes.
Hvis nogen havde brug for hjælp, var det mig.
Det er den fjerde.
- Fire forsvarsløse kvinder. -Alle fik højre pegefinger kappet af.
lkke kappet af, inspektør Gregson.
Professionelt amputeret som af en kirurg. Det er vores eneste spor.
Hun er på alder med min niece. Kan vi ikke stoppe det, mr. Holmes?
Jo, der må være en måde.
Det udyr, som har gjort det her ... Jeg lover ...
Vi har intet at gå efter. Vi kommer ikke langt uden et motiv.
Vi ved, at motivet hverken var tyveri, begær eller hævn.
Familierne kender ikke hinanden. Rolig, inspektør.
Undskyld. Det rører mig ikke, når det er en, som kan forsvare sig selv.
- Men sådan en ung pige ... - Ja, det er grumt. Lad os få en drink.
- Godaften. -Whisky og soda, Vincent.
- En dobbelt til inspektør Gregson. - Jeg tager en irsk.
- Tak for hjælpen. - Jeg hjælper gerne Scotland Yard.
Jeg er ikke vant til at lede efter galninge, der dræber for sjovs skyld.
Eller for at få fat i en menneskefinger.
l alle fire tilfælde gav morderen sig tid til at fjerne en finger.
- Hvorfor? - Hvem ved? Han er gal.
Måske er der system i galskaben. Hvis vi kunne finde de fingre ...
Hvis vi kunne tømme Den Engelske Kanal, kunne vi finde en penny.
-Værsgo, mr. Holmes. - Tak.
Er det ikke sir George Fenwick? Og hans datter?
Vær nu ikke så naiv.
- De kender alle, ikke sandt? - lkke helt.
- Dem har jeg kun kendt en uge. - Som tiden flyver af sted.
- Jeg samler på dem. - Hvor besynderligt.
- Skal vi gå? - Ja.
- Hvad kigger De på? - En meget smuk kvinde.
Hun giver den godt som overklassekvinde.
- Skal vi tage en godnatdrink hos mig? - Strålende idé.
- Hvor skal de mon hen? -Vær nu ikke så naiv, mr. Holmes.
- Godaften, frue. - Nogen beskeder?
Tak.
Drinks, Crandon. En af dine egne.
- De mener ikke, at ... - Crandon er et fund, ikke sandt?
Hun kan de mest utrolige ting.
- Charmerende lejlighed. Dejlig. - Synes De? Det glæder mig.
Sid ned.
- Har De noget imod det? - Sikke dog et spørgsmål.
Jeg har intet imod noget. Ud over at være borte fra Dem.
- Skaljeg tro på det? - lkke helt.
- Godt. Vi er to voksne mennesker. - Ja.
Du er en skat, Crandon.
Dæmp lyset lidt, når du går.
- Hellere et lidt mere flatterende lys. - Uanset lyset er De ...
- Og det ved De udmærket godt. - Måske.
Hun er uvurderlig. Hun er helt utrolig romantisk.
Hun elsker drømmende musik, og hun tror, at vi ...
- Det gør vi da også, ikke? - Gør vi?
- Det er lindrende, afslappende. - Ja.
Og alle har brug for at slappe af, som børn, der er trætte efter legen.
De legede sikkert med træsoldater?
Det har jeg ikke tænkt på i årevis.
Jeg elskede legetøjsskibe. Jeg legede, at alt kunne sejle.
Som den her. Og den.
Legetøjsskibe, som sejler til Ønskeøen, et drømmeland.
Se. Er det ikke mærkeligt, hvordan lyset reflekteres?
Små lysprikker, som flytter sig -
- som stjerner i en stille flydende flod.
Jeg kan godt fornemme, at der er blevet begået et mord i dette rum.
Det var nu ved foden af trappen, at pigen blev myrdet.
- Kunne jeg bare finde det. - Hvad?
Det, ofrene har til fælles, og det mulige motiv. Der må være noget.
- Det er en ny Jack the Ripper. - Hans ofre havde noget til fælles.
De var fra samme miljø og bydel.
Her kommer ofrene fra forskellige samfundslag og forskellige bydele.
Det er ikke galemandsværk, men noget langt mere uhyggeligt.
De skræmmer mig. Hvad mener De?
Disse mord er kun del af en større, mere djævelsk plan.
- Hvorfor de afskårne fingre? - Det er det, vi skal finde ud af.
''Kære søster. Det var en dejlig ferie i Brighton med dig og Alf.''
''Jeg glæder mig til at se jer igen.''
Arme stakkel. Man får en klump i halsen.
Der sidder hun og skriver brev intetanende om, at hun snart skal dø.
Godaften! Gregson!
Nå, der er De. Der er lige sket et mord på Edgeware Road.
- En kvinde? - Ja. Og pegefingeren er skåret af.
Morgenavisen!
Grusomt mord! Mord på Edgeware Road!
Læs alt om mordet! Frygteligt mord på ung kvinde!
Køb avisen!
Grusomt mord! Alt om mordet i dagens avis!
Morgenavisen! Alt om mordet. Grusomt mord.
Endnu en ung kvinde fundet myrdet. Grusomt mord! Læs om det i avisen.
Køb avisen! Mord på Edgeware Road!
Grusomt fingermord.
Chokerende mord på Edgeware Road!
Grusomt mord på ung kvinde.
Læs alt om mordet!
Nyt mord.
- Der er sket endnu et frygteligt mord. - Rystende.
Ja, frue. Jeg føler mig heller ikke tryg.
Uha da.
- Sir George! - Jeg må tale med miss Marlowe.
- Lydia. - Sir George, hvad er der dog sket?
- Jeg ved det ikke. De må hjælpe mig. - Jeg forstår ikke.
Jeg vågnede i et billigt pensionat ved Edgeware Road.
- Jeg ved ikke, hvad jeg lavede der. - Tag det roligt, sir George.
- Hvornår gik jeg herfra? - Klokken var omkring ...
Klokken var 22.45. Præcis.
Tilgiv mig, men De virkede oprevet.
Fjern, uinteresseret. Jeg troede, jeg havde sagt noget forkert.
Jeg kan ikke huske det.
- Jeg kan ikke huske noget. - Er det sket før?
- Før? - Man har hørt om hukommelsestab.
Den var 22.45, da jeg gik herfra. Den var ni, da jeg vågnede.
Mere end ti timer er væk.
Ti timer, jeg ikke kan redegøre for.
Og da jeg kiggede i lommen, fandt jeg ...
- Det er vel ikke ...? - Det kan ikke være til Dem.
Der er en mand, der gerne vil tale med den herre.
- Send ham væk. - Nej, lad mig bare tale med ham.
- Nå? - Nydelig stue.
Noget ganske andet end der, hvor De vågnede.
- Er De fulgt efter mig? - Ja.
- Er De politimand? - Nej, tværtimod.
-Vær ikke bange, sir George. - De ved, hvad jeg hedder.
Et meget gammelt og ærværdigt navn.
Da De bærer det navn og desuden er meget velhavende -
-tænkte jeg, at De måske selv ville have denne lille ting -
-frem for at den faldt i politiets hænder.
Det er Deres, ikke sandt? lnitialerne G.F.
- Hvor har De det fra? - Det faldt ud af Deres lomme.
Jeg så det falde ud, men De bemærkede det ikke selv.
De var meget optaget af at bøje Dem over noget med en kniv.
Så puttede De noget i lommen.
Kom nu, Holmes. Hvor mange gange skal jeg sige det? Det er lækkert.
Der er tærte til dessert. Kan det ikke friste?
De og Deres kødgryder.
- Fisk skulle styrke forstanden. - Forstand har jeg ingen af.
Der er gået et helt døgn siden den bestialske hændelse i Edgeware Road.
Og jeg er på bar bund.
Det ligner en klient.
Tiltrækkende. Meget tiltrækkende.
- Hun tog hjemmefra i al hast. - Hvordan ved De det?
- Hun har ikke handsker på. - Uden frakke, og i en åben bil.
- Hun vil vise mig noget i den taske. - Hvorfor tror De det?
Den passer ikke til hendes kjole. Den er valgt, fordi den er rummelig.
- Den indeholder en større genstand. - De forbløffer mig.
Elementært, kære ven.
- lnteressant. - Hvad?
Hyrevognen, som standser ved det tomme hus.
Hvorfor fulgte han efter hende? Giv mig kikkerten.
Vi får snart svaret. Ja, mrs. Hudson?
- En ung dame. Det er vist vigtigt. -Vis hende ind.
Gå bare ind, frøken.
- Mr. Holmes? - Ja. Det er min ven dr. Watson.
- De må tilgive mig ... -Vil De ikke sidde?
Med forlov. Det er helt i orden.
Tak.
- De er blandt venner, miss Fenwick. - Kender De mig?
Jeg har set billeder af Dem. De er sir George Fenwicks datter.
- Ja. Det drejer sig om min far. - Hvad er der med Deres far?
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Han har altid været sød og rar.
- Men da mor døde ... -Vi ved det.
Jeg studsede ikke over det, da han var ude forleden aften.
Men han kom først hjem i går aftes.
Han gik hvileløs rundt i biblioteket. Han ville ikke lukke mig ind.
Så, så. Bare giv Dem god tid.
Jeg lukkede ikke et øje. Så begyndte jeg at høre lyde.
- Hvad hørte De? - Nogen i haven under mit vindue.
Jeg så en skikkelse på havestien og genkendte min far.
Han listede af sted som en tyv.
Han havde en spade. Han stoppede ved drivhuset og begyndte at grave.
Ved daggry listede jeg ud i haven og ...
Jeg fandt den her.
- En finger. En menneskefinger. - Ring til Scotland Yard.
Få inspektør Gregson til at møde os i sir George Fenwicks hus i Kingston.
Scotland Yard, hurtigt.
- Hvor er min far, Norris? - l biblioteket.
Vi skal tale med ham. Denne vej.
Jeg fik Deres besked, mr. Holmes.
Må jeg komme ind, far?
Far!
Underligt. Han svarer ikke.
- Må jeg? - Ja, endelig.
- Hurtigt, Watson! - Tag Dem af miss Fenwick.
Kom med mig.
- Død? - Ja.
- Hvad finder De ud af? - Han er blevet skudt i ryggen.
Kuglen gik igennem hjertet. Der er krudtstøv på frakken.
Det var det, jeg frygtede. Husker De ikke manden i hyrevognen?
- Tror De, han står bag? - Han gav nogen et tip om, at jeg kom.
Sir George blev myrdet, så han ikke sagde noget til mig.
- Hvilket våben har man brugt? - En revolver af lav kaliber.
Morderen kom ind gennem døren. Det er mudder fra haven.
Sir George opdagede vedkommende og gik hen mod ham.
Efter placeringen af skudsåret at dømme vendte han ryggen til.
Revolveren blev stukket i ryggen på ham, og et dæmpet skud faldt.
- Men han gik videre? - lngen tvivl om den sag. Se der.
Blodsporene fører til skrivebordet. Sir George ville have fat i noget.
- Et eller andet. - Han ville tilkalde hjælp.
Næppe. Klokkestrengen er ved kaminen.
Nej, blodsporet viser, at han gik direkte hen mod skrivebordet.
Der var noget, han ville have fat i.
- Hov! Højre hånd er knyttet. - Helt naturligt. l dødskamp.
Venstre hånd er åben. Hvorfor kun knytte én hånd?
Den højre, den nærmest skrivebordet. Bemærk det.
Hvis han tog noget i skrivebordet og ofrede sin sidste bloddråbe -
-vil jeg vide, hvad det er.
- Bare en tændstikmappe. - Hvad fortæller det os?
Noget meget vigtigt, Gregson. De stammer fra Pembroke House.
Ja, vi så ham jo selv i går.
Ja, men hans anstrengelser for at få fat i tændstikkerne ...
Måske ville han have nogen til at huske Pembroke House.
Måske ville han minde nogen om, at han var der sammen med en kvinde.
Kom ind.
Det kom med et bud til mr. Holmes for lidt siden.
Tak, mrs. Hudson.
Det må være meddelelsen fra sir Georges bank.
Datteren sagde, han havde lukket en konto. Jeg undersøgte sagen.
Han hævede sit indestående, næsten 10.000 pund i går-
- efter mordet på den unge kvinde. Hvad siger det Dem?
- Han betalte nogen. - Netop. Det lugter af afpresning.
- Så nogen ham begå mordet? - Sir George har ikke myrdet nogen.
Han havde kvindens finger, og han betalte en stor sum.
Det er det frygtelige ved afpresning:
Offeret tør ikke imødegå anklagerne.
Ens gode navn og rygte er sværtet til, og nogle får livet ødelagt.
Hvis det ikke er sir George, hvem er så morderen?
Det er ikke en enkelt mands værk.
De mener vel ikke, at der går en hel organisation rundt og dræber folk-
- og skærer fingrene af dem?
- Bagmanden må være gal. - lngenlunde.
Det er historiens største og mest hensynsløse begavelse, der står bag.
Da ikke professor Moriarty? De har fået ham på hjernen.
Det er tredje gang på tre måneder, De mistænker ham. Han er død.
Det ved De da. Han blev hængt i Montevideo i fjor.
Ja, nogen blev hængt under det navn.
Men jeg vædder på, at Moriarty lever og befinder sig her i London.
Hallo? Dr. Watson? Et øjeblik.
Til mig?
Ja? Det er dr. Watson.
Nej, jeg er pensioneret. Jeg praktiserer ikke længere.
Hvad? Det er noget andet. Et nødstilfælde.
Et øjeblik.
Sørg for, hun ikke bliver flyttet. Lad være at røre hende.
Knoglebrud i McArdle's Mews. Tung kvinde, 90 kg.
Se alt det støv.
90 kilo! Hvorfor skal man så op på en skammel for at fodre kanariefuglen?
Fede mennesker burde have forbud mod at have fugle.
På gensyn. Jeg har ikke brugt den, siden jeg hjalp Amelia til verden.
Et lidet charmerende barn. lkke sært med sådan et navn.
Amelia!
Folk skal da også altid rode sig ud i ulykker.
Professor Moriarty.
Jeg vil ikke udfritte Dem, men hvad skylder jeg æren?
Scotland Yard vil være interesseret.
Det passer mig fint, at Scotland Yard tror, jeg døde i Montevideo.
Jeg vidste, jeg ikke kunne snyde Dem. Den tanke slår mig, mr. Holmes -
- at det har sine fordele at være en lovlydig borger.
Her bor De godt.
Jo ældre jeg bliver, jo mere tiltrækkes jeg af livets små bekvemmeligheder.
Vil De ikke sidde ned?
Tak.
- Hvad kan jeg så gøre for Dem? - De ved formentlig, hvad jeg vil sige.
- Og De kender svaret. - Er det endeligt?
Hvad tror De? Jeg helmer ikke, før De er hængt for fingermordene.
De har ingen beviser.
lkke det mindste. Men jeg har Dem. Jeg kan overgive Dem til politiet.
Ja, men så får De aldrig dr. Watson at se igen.
- Telefonopringningen ... - Netop.
Jeg antog, at De havde taget visse forholdsregler.
Ellers havde jeg taget en revolver og vist lidt heltemod, da De trådte ind.
De er kvik.
lkke kvik nok. Så var jeg kommet Dem i forkøbet.
Men sker der dr. Watson noget, helmer jeg ikke, før jeg finder Dem ...
Der sker ikke dr. Watson noget nu, men jeg svarer ikke for fremtiden.
- Jeg råder Dem til at opgive sagen. -Vær nu ikke dum.
Tænk over det. Vi har haft mange sammenstød.
De vil gerne se mig hængt, men det vil aldrig ske.
Men hvis De skulle medvirke til min død -
- er De ikke i live til at nyde det.
-Vi går hånd i hånd ind i evigheden. - Sikke et yndigt billede.
Ja, ikke sandt? Det ville være det værd.
Snørebånd, to pence parret. Stærke nok til at hænge sig i.
Jeg vil hverken have Deres snørebånd eller Deres selskab.
- Snørebånd, min herre? - Forsvind, eller De skal få.
Snørebånd?
Snørebånd, min gode mand? Hjælp en stakkels enarmet mand.
- Noget held med mr. Holmes? - De kan læse nekrologen i morgen.
Nå, der er De, Watson. Kom indenfor. Jeg var på ved ud at lede efter Dem.
Hvorfor? Tror De ikke, jeg ved, hvad jeg laver? De har helt ret.
-Ved De, hvor jeg har været? - På en frugtesløs opgave.
Netop. Gadenummeret fandtes ikke. Nogen prøvede at være morsom.
Så De nogen?
Kun en gammel tosse, der solgte snørebånd.
- En rigtig klæbrig personage. - Hvor ved De det fra?
Han slap Dem, da han fandt et andet offer.
Det var selveste professor Moriarty. Han har lige været her.
Og De lod ham gå? De må være gal. Hvorfor?
Han sagde, han havde taget en af mine venner som gidsel.
- En tyk dovenkrop. Læge, vistnok. - Kender jeg ham?
- Ja, det tror jeg. Han hedder Watson. -Watson ...
- Mig? - Det er jeg bange for.
Gadesælgeren skulle gøre det af med Dem, hvis det blev nødvendigt.
- Lod De Moriarty gå for min skyld? - Dem kan jeg da ikke undvære.
Det er pænt af Dem, men ...
- Jeg ville ønske, De havde taget ham. -Vi får ham.
Jeg kender motivet til mordene. Jeg skal bare finde afpresningsmetoden.
Hvordan får Moriarty folk hen til gerningsstedet?
Hvordan får han anbragt de afskårne fingre?
Og hvordan får han dem til at tro -
- at de måske selv har begået de grusomme mord?
Mærkeligt.
Meget mærkeligt.
Hvilket?
Vinduet i det tomme hus overfor ...
- På første sal. - Hvad er der galt med det?
- Det er åbent. - Ja, hvorfor ikke?
- Det var lukket for en halv time siden. - Det angår ikke os. Lad det fare.
- Gå over og se, hvad der foregår. - lndbrud er forbudt ved lov.
- Så går jeg derover. - Hvis De insisterer ...
- Det er noget pjat her midt om natten. - Tag hellere en lygte med.
Hvad ... Kønt job for en læge. Dr. Watson, lygtemanden!
lmens skal De vel sidde og læse en god bog.
Så kan jeg lege nattevagt. God fornøjelse.
- Farvel. God fornøjelse. - Hvad mener De med det?
Hvad i alverden er det?
Åh, et paraplystativ. Sjov fyr at have stående.
Det må have været et kæledyr.
Hvad var det?
En rotte, velsagtens.
Det må være døren.
Mens han sidder i en behagelig lænestol ...
Stop!
Han dræbte Holmes! Han dræbte Sherlock ...
Dem! Jeg så jo, at han skød Dem!
Det var bare busten af Julius Cæsar.
Fremragende mænd har gennem tiderne haft fremragende næser.
Vi får et hyr med mrs. Hudson. En knust rude og glasskår overalt.
Rejs Dem op.
Korporal Williams, Middlesex. Hjemsendt som kampudygtig.
Papirerne ser ud til at være i orden.
Korporal Williams, De har gjort tjeneste i Fjernøsten, ikke sandt?
- Østen. - Bemærk hans hudfarve. Safrangul.
Han har taget Atabrin mod malaria.
- De er skarpskytte, ikke sandt? - Skarpskytte.
Hvorfor prøvede De at slå mig ihjel?
Jeg skulle dræbe ham. Jeg skulle.
- Hold dog op! Han spiller skuespil. - Nej.
Hvem bad Dem dræbe mig?
- Det gjorde hun. - Gjorde hun?
Jeg måtte ikke ramme ved siden af.
- Det gjorde De heldigvis, morder! - Han er ikke morder.
Korporal Williams ... Hun sagde, De skulle gøre det, ikke?
- Jeg skulle gøre det. - Jeg har det, Watson!
Metoden, som bruges i fingermordene. Det er hypnose, min ven.
Og det stred ikke imod hans natur. De valgte en, hvis job det var at slå ihjel.
- Hvem? - Moriarty og hans fingermordere.
Williams nævnte en kvinde. Hun bød ham sikkert hjem på en drink i aften.
- Rolige stuer, dæmpet lys, musik. - De har svar på det hele.
- Hvordan ser damen ud? - 30 år, pæn skikkelse, blond ...
Har De telefonnummeret?
Undskyld.
Williams giver os hendes adresse.
lngen må komme i nærheden af ham, Gregson.
- Han er fingermordenes nøglevidne. - Jeg håber, De gætter rigtigt.
Rejs Dem op, Williams. Følg inspektør Gregson.
Kom.
Ring, når han kommertil sig selv.
- Farvel, d'herrer. - Farvel.
Så tror De vel også, at sir George blev hypnotiseret.
- Ja. En kop te? - Ja tak.
Hvorfor lod de ikke sir George begå mordet?
De ville ikke have ham hængt. De ville presse penge af ham.
- Hvem er så morderen? - En fra Moriartys slæng.
En djævelsk enkel teknik. Dræbe en kvinde ...
Men hvorfor skære fingrene af?
Fingeren knytter afpresningsofferet til mordet.
Han vågner, finder fingeren i lommen. Han ved ikke, han er hypnotiseret.
Han tror bare, at han kan have begået mordet i et øjebliks sindssyge.
Og når han er ude af sig selv, slår afpresserne til?
De sværger, at de så ham begå mordet.
Offeret betaler hellere, frem for at få ødelagt sit gode navn og rygte.
- Ja, hvis man tror på hypnose. - Det er den eneste mulige forklaring.
Er hypnotisøren den blonde kvinde? Hende, De opdigtede.
- Jeg har set hende. - Hvad taler De om?
Den kvinde fulgtes med sir George fra Pembroke House.
Jeg så hende og vil se hende igen. Williams skal føre mig til hende.
Han kan identificere hende.
Hallo? Ja? lnspektør Gregson?
Hvad?
Send alle betjente af sted. Jeg kommer med det samme.
-Williams er forsvundet. - Du store kineser!
En lastbil påkørte Gregson, og Williams forsvandt.
- Stak han af? - Nej, han blev kidnappet.
- Tror De, at Moriarty ...? - Med Moriarty er alt muligt.
-Williams! - Død. Der ser De. Alt er muligt.
Godmorgen, professor Moriarty. De forskrækkede mig.
Jeg er ved at klæde en dukke på. En sød lille sygeplejerske.
- Er der noget galt med fingeren? - Det er bare en splint.
Splinter kan være irriterende.
Man skal være forsigtig, men jeg kan fjerne den.
Jeg har det helt rigtige instrument.
- Det kan dele et hårstrå. - Læg det værktøj væk.
- Det er instrumenter. - Læg dem væk.
- Er Lydia her? - Ja.
Men De burde nu lade mig ...
Klæd Dem på. Holmes og Watson er på vej til Mesmer-klubben.
Der hvor de bedste hypnotisører mødes.
Har mr. Holmes gennemskuet os?
Han kan højst have en mistanke. Vi må sørge for, at det bliver derved.
- Jeg håber, De har ret. -Williams døde, før han røbede noget.
- Hvad skal jeg gøre? - Tag af sted og mød Holmes.
- Få ham til at komme tilbage hertil. - Er det ikke lidt farligt?
Ethvert møde med Sherlock Holmes kan være farligt.
Og han så jo ikke dit ansigt i Pembroke House.
Hvordan får jeg mr. Holmes med? Skal jeg kidnappe ham?
Nej, Holmes har én svaghed: en umættelig nysgerrighed.
Hvis De pirrer den, vil han følge med. Udnyt de muligheder, der byder sig.
Denne vej, mine herrer. Jeg siger til dr. Onslow, at De er her.
Det er altså Mesmer-klubben.
Hypnose er nogle narrestreger.
De ved da, at hypnose har en plads i videnskaben.
90 procent af alle hypnotisører er nogle skurke -
- som blot udnytter viljesvage tåber.
- Dr. Onslow, formoder jeg. - Goddag.
Deres bror, Mycroft, mente, jeg kunne hjælpe Dem.
Han er et skattet medlem af vores skurkeforsamling.
- Jeg vidste ikke, De lyttede. - Min ven, dr. Watson.
Vi er netop i gang med et eksperiment. Har De lyst til at deltage?
- Det kan jo være lærerigt. - Kunne jeg vide, at han stod der?
... i patientbehandling. Men i dag er hypnosens terapeutiske værdi -
- anerkendt af utallige læger.
Den er særligt nyttig ved operationer-
- hvor lokal eller fuld bedøvelse må frarådes.
Vås. Undskyld.
Til de sidst ankomne: Denne person er under dyb hypnose.
Han kan ikke føle smerte, som under normale forhold ville være ulidelig.
- ''Ulidelig''! - Undskyld.
Carter, De sover fredeligt. De kan intet mærke.
Arme og hænder er følelsesløse.
Mowbray, den lange nål.
Giv mig Deres højre hånd.
Nålen er nu stukket igennem hånden. lngen følelse, ingen smerte.
Fravær af føleevne er et sikkert tegn på, at personen er under hypnose.
- Pjat! Han er medicineret. lkke? - Bestemt ikke.
Vågn op, Carter. De er frisk og udhvilet. De har ingen smerter.
Vågn op.
- Hvornår går De i gang? -Vi er færdige. Rejs Dem op.
Denne vej.
- Er det alle sammen faste gæster? - Nej, nogle kigger bare forbi.
Det er fint, hvis man tror på det. Selv er jeg jo læge.
Tror De ikke på hypnose?
Hysteriske og viljesvage personer kan måske lade sig påvirke.
- Men hvis man har viljestyrke ... - De har så evig ret.
- De gennemskuer vores kneb. - Det gør jeg lige nøjagtig.
Men de viljesvage ... Vil De lige have os undskyldt?
- Kom lige med. - Gerne.
Lad mig vise Dem, hvor let vi charlataner udnytter dem.
Sid ned, doktor.
Vi sætter den her i bevægelse.
Den virker dejligt tiltrækkende, på de viljesvage, naturligvis -
- med sin uophørlige snurren, hvis de blot lader sig suge ind i den.
De kan naturligvis stirre på den til dommedag -
- uden at blive påvirket.
Men måske bliver De lidt døsig.
Ligesom vejstriberne, når De kører bil om aftenen.
Rytmen er jævn, konstant.
Vejen bliver ved og ved.
Rundt og rundt, altid det samme -
- rundt og rundt.
De er døsig. De er træt.
Lad vejen løbe ind i Dem selv.
Den lange vej, den jævne vej.
Vejen ind i søvnen.
Sov.
Åbn øjnene.
Rejs Dem op.
Vend Dem om.
De er på ferie i Skotland.
Landskabet er utrolig smukt.
Vi kommer til en flod. Den er ikke dyb.
De må hellere tage sko og strømper af.
Rul buksebenene op.
Det er nok. Det andet ben er vandtæt.
Vend Dem om. Pas på stenene!
Sæt Dem ned.
Vågn op.
Se selv. Det virker ikke på mig. lngen med en smule viljestyr...
De får nok brug for dem.
- Det er ikke sjovt. - Hun er her.
- Kvinden, De leder efter? - Jeg vil tale med hende.
Hun kan føre mig til Moriarty. Det er måske uklogt, men det er nødvendigt.
- Og jeg kan klare Moriarty. - Sæt, hun er hypnotisør.
Kan jeg ikke stå imod, fortjener jeg at blive hypnotiseret.
Jeg må protestere. Jeg troede, det var et forum for seriøse hypnotisører.
Det er jo klovnestreger.
Elliotson, Esdale, Braid var martyrer for en sandhed, De latterliggør.
Jeg er enig med Dem. Det var ganske upassende, dr. Onslow.
Mit navn er Sherlock Holmes. Til tjeneste, frue.
Tak. Jeg fik skabt en pinlig situation, men hypnose er en alvorlig sag.
- Det mener jeg også. - Måske har vi noget til fælles.
- En drink på Pembroke House? - Meget gerne.
- Tak. - Jeg kendte slet ikke det her sted.
-Vi trængte til en opkvikker. - Så jeg da ...
- De ser godt ud. - Tak.
Jeg tabte hovedet, men hypnose er næsten en religion for mig.
Jeg ved, den kan helbrede, og jeg kan ikke lide, at den misbruges.
Jeg ved ikke meget om det, men jeg arbejder på en sag fortiden.
- Det er mordet på George Fenwick. - Fenwick? Hvem er det?
Han er ret kendt. Pudsigt, for resten ...
- Det var faktisk her, jeg så ham sidst. - Mærkeligt.
Ja, ikke sandt? Han sad ...
Jeg tror faktisk, han sad her. En cigaret?
Tak. Fortsæt.
Han var i selskab med en smuk kvinde. Han tændte hendes cigaret.
- Smuk? Så De hendes ansigt? - Det var for mørkt. Jeg så kun ryggen.
- Hvor initiativløst af Dem. - Ja, ikke? Jeg er for gammel.
- Det synes jeg ikke. - Tak.
For første gang i mit liv, er jeg kørt fast. Jeg ligger søvnløs om natten.
- Jeg tror, jeg kan hjælpe Dem. - Det ville da glæde mig.
- Morer De Dem? - Jeg er bare skeptisk. Hvordan?
Jeg har ofte brugt hypnose som behandling. Jeg er ikke professionel.
Jeg tror, jeg kan hjælpe Dem, hvis De ...
Det ville være mig en fornøjelse.
- Dæmpet lys, musik ... Er det alt? - Slap af. De er vanskelig.
Der skal nok lidt hjælp til.
- Materia medica. - Lægemidler?
- Helst ikke, tak. - Jeg afstår også helst selv.
Men Schrenk-Notzing i München anbefaler det til vanskelige klienter.
- Er det i orden? - Jeg er imod beroligende midler.
Som De vil. Vi behøver slet ikke.
Vent lidt.
- Jeg tager chancen. - Det er helt uskadeligt.
- Hvad er det? - Cannabis japonica. De får lidt vand.
Tak.
Sæt Dem ned, mr. Holmes.
De vil føle, De bliver døsig. Lad være med at kæmpe imod.
De har lyst til at sove.
Kig på denne hvide blomst-
- som flyder i vandet.
Tøm hovedet fortanker.
Følg vandets bevægelser.
Så glat. lkke en krusning.
Glemslens vand.
Roligt ...
Dybt ...
Stærkt ...
Er det ikke mærkeligt, hvordan lyset reflekteres?
Små lysprikker som flytter sig, og flytter sig ...
Her er roligt.
Her er fredeligt.
Her er venligt.
De er tæt på at finde det, De leder efter.
De finder dem snart, de skyldige.
Når De har hvilet.
Roligt vand lukker sig over Dem.
Roligt ...
Dybt ...
Stærkt ...
Trækker Dem ned ...
Ned ...
Sov ...
Her er han, professor Moriarty.
Rejs Dem op, mr. Holmes.
Åbn øjnene.
Vend Dem denne vej.
Er De tilfreds?
Han er dygtig. Måske spiller han skuespil.
Der er kun én ufejlbarlig hypnosetest.
Er De klar, dr. Simnell?
Tak, doktor. Han ville ikke kunne foregive ikke at kunne mærke kniven.
Tillykke, Lydia.
Vend Dem om, mr. Holmes.
Gå hen til skrivebordet.
Sæt Dem ned. Tag pennen og skriv det, jeg siger.
''Jeg har endelig fundet en sag, jeg ikke kan opklare.''
''Jeg er ikke længere til nogen nytte.''
''Jeg har derfor besluttet at tage mit eget liv.''
Skriv under.
Brug trækpapiret.
Fold det sammen.
Og put det i lommen.
Kom, mr. Sherlock Holmes.
Gå ud på terrassen.
- Det vil ikke se ud som selvmord. - Skaderne skal være selvpåførte.
Lad os spadsere lidt, mr. Holmes.
Der er så rart her i haven.
Bare gå op på terrassen. Det er en dejlig bred terrasse.
Drej mod venstre og gå hen for enden af terrassen.
Gå helt hen til enden.
For enden er der en dør, som De trygt kan gå igennem.
l rummet bag døren finder De det, De har ledt efter.
- Skal De trække det i langdrag? - Jeg har set frem til dette øjeblik.
Fortsæt, mr. Holmes.
Bag døren finder De den ansvarlige for fingermordene og Fenwicks død.
- Professor Moriarty! - Holmes!
Stå stille!
- Jeg nyder ellers udsigten, Watson. - Nej, De er hypnotiseret.
Stå helt stille! Rolig. Bliv stående, hvor De er.
- Sludder, Watson. - De ved ikke, hvad De gør.
Er De ikke hypnotiseret? Så kom ned fra den mur, tåbe!
- Hvad lavede De? - Holdt skansen. Hvor blev De af?
Jeg løb ind i problemer. Jeg blev anholdt for at køre for hurtigt.
- Heldet er med Dem. - Det er ikke held.
Jeg byttede damens sovemiddel ud med noget, jeg selv havde med.
Et middel, der gør en modstandsdygtig overfor smerte.
Derfor reagerede jeg ikke på dr. Simnells kniv.
lmponerende fangst, Gregson. Det kunne Lestrade ikke have gjort bedre.
- Før dem bort. - Sæt hende ind i bilen.
Jeg havde ret, mr. Holmes. De er en vanskelig klient.
Vi er kvit. Au revoir, til jeg ser Dem i galgen.
Det reb findes ikke, som lader sig lægge om min hals.
- Jeg ordner resten, mr. Holmes. - Tak, hr. inspektør.
- En ond mand, men hvilken død. - Bedre, end han fortjente.
- Hvad tænker De på? - Nu kan kvinderne atter være trygge.
Stjernerne vogter på himlen.
Og vi to kan på vores egen beskedne facon vogte over byen.